Мария Илиева
Милувка утринна
небето…

chitanka.info

Заплела минзухари във косите,

със люлякови длани ще погаля

недоспало утрото в очите ти.

С целувка мила ще го будя,

със изворна вода ще те облея…

В гръдта за тебе съм събрала

дъхът на праскови и свежест нежна.

Ще бъда утринно-красива,

с поглед теменужен те прегръщам.

Ще положа здравец за постеля,

животворната вода за тебе взела,

през девет планини понесла менци.

Лицето ти ще мия с чисти сълзи,

пред тебе коленичила и боса…

Ще пеят чучулигите

във слънчеви дървета,

сред белите лъчи,

в любов и в песен.

Милувка утринна — небето…

Ти дишай!

И пламен порив ще покрие,

с воалът румен шепота на

ветровете.

Ще дойда — свята обич,

да те погаля

с непростима нежност…

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.